Text av Jonte
Ni är förvirrad, eller hur? Och rädd?
Det är okej. Jag kan hjälpa dig.
Vem är det?
Jag är läkare. Nu måste du lyssna på mig.
Ni har tappat minnet. Det var ett experiment.
Något gick snett. Ert minne raderades.
Förstår ni vad jag säger?
Nej, jag förstår inte. Vad fan är det som pågår?
Lyssna på mig, i detta nu finns det några personer som är ute efter dig.
Låt dem inte hitta dig. Ni måste ge er iväg.
Hallå? Är ni kvar?
Hallå, Mr Murdoch. Automaten ringde.
De sa att ni lämnat er plånbok där.
Jag föreslår att ni hämtar den eftersom ni bara betalat för 3 veckor ...
och de var slut för 10 minuter sedan.
Har jag varit här tre veckor?
Där har ni det svart på vitt, Mr Murdoch.
Dag och datum.
Våra böcker är lika prydliga som våra sängar.
Jag ska ordna det när jag är tillbaka.
Se till att du gör det. Det enda möjligheten till att du ...
fortsätter vara gäst här, kompis, är kontant betalning.
Husets regler. Tre veckor är ju tre veckor.
Inga avdrag för gott uppförande.
Mr Murdoch, ja, var är han?
Han gick alldeles nyss ut.
Sov nu.
Raring!
Han sa att han var din makes läkare.
Han ville tala med dig.
Ursäkta mig.
Dr Sh-
Schreber. Varsågod och stig in.
Ni måste vara Emma Murdoch.
Tack för att ni kom med så kort varsel.
Vad är det där?
Ett steg i min forskning.
Jag förstår inte.
Du säger att du är min mans läkare, men han har aldrig nämnt er.
Sanningen är, fru Murdoch ...
John har varit min patient ganska länge.
Han hade kämpat med känslor av svek ...
på grund av era äktenskapliga problem.
- Har John berättat? - Ja.
När sågs ni senast?
För tre veckor sedan.
Han gav sig iväg. Han var mycket arg på mig.
Jag förstår hur svårt det måste vara för er.
Men för Johns skull, vill jag gärna att ni ...
betraktar mig som en vän, Emma.
Det verkar som om John har drabbats av en psykos.
Fullständig minnesförlust.
Han är förvirrad.
Kanske till och med våldsam.
Emma ...
om han kontaktar er, vilket jag misstänker att han kommer att göra ...
Ring mig omedelbart. Förstår du?
Det är av yttersta vikt att jag är den första att tala med honom.
Var er man än är, söker han ...
... sig själv.
God afton, Mr Murdoch.
Ni heter väl Mr Murdoch?
Mr "J" någonting Murdoch?
J. Murdoch.
Vad heter du? Justin? Jerry?
Nej.
Jag heter Jason Murdoch. John Murdoch.
Jake Murdoch. Hur är läget?
Hej. Jack Murdoch.
Hej.
Bumstead.
Jag sa till killen: "Kontant betalning är det som gäller."
"Tre veckor är ju tre veckor."
Var är vår fullträff?
En trappa upp, sir, rum 614.
Ännu en gatflicka.
"J. Murdoch."
God kväll, Husselbeck.
Inspektör Bumstead.
Ditt skosnöre har gått upp.
Sir.
Tur att ni är här.
Walenski har visst fått nippran.
Jag tar det jag får, Husselbeck.
Verkar som om någon är lite morgongrinig
- Hej. - Jaså, det är ni.
Hörru polarn, du glömde plånboken här.
När gjorde jag det?
Sist du var här.
- När var det? - När du glömde din plånbok.
Tror ni jag minns när?
Hej. Ursäkta mig.
Nej, nej, allvarligt.
- Vart ska du, pysen? - Hem.
Och var är hemma?
Har ni inget bättre för er?
Jag sköter bara mitt jobb, May.
Det finns en mördare där ute om du nu inte märkt det.
Du kanske ska vara ute och leta efter honom i stället för slå dank, va?
Stick!
Kom igen.
Runt, runt går hon.
Vart stannar hon? Ingen som vet.
Hur många är det nu? Totalt sex fnask?
Det stämmer, sir.
Han är flitig.
Varför kan inte dessa lik vara så trevliga ...
och gå ut på mer normala tider.
Hej, synd om Walenski, va?
Jag antar att han hade sett nog.
Så, Husselbeck ...
Vad är det för en mördare som stannar för att rädda en fisk?
Ingen aning, sir.
Bumstead, redan här?
Mördaren har fått försprång, tack vare Walenski.
Med största respekt, överinspektör ...
Jag har känt Eddie länge. Han är en bra polis.
Det kan hända att han var, men inte nu längre.
Låt mig prata med Bumstead!
Kom igen, vi sticker nu.
Vänta!
Frank, Frank!
Ta tag i hans arm!
De bevakar oss!
Iväg med dig.
Vi kommer inte undan!
Tvinga oss inte att skada er.
Herregud, förstår ni inte?!
Släpp mig, släpp mig!
Jag ska inte skada er. Jag ska inte-
- Vad var det? - Walenski.
Det måste vara ett straff för mina synder.
Vad har jag gjort för ont?
Vart börjar vi?
Allt Walenski skrivit ner borde finnas här.
Walenski borde skrivas in på psyket.
Lite paranoia är bara nyttigt.
Sir, vi fick precis resultatet av fingeravtrycken.
Vad är det här, är det ett skämt?
Kasta inte bort något.
Inspektör Bumstead.
Jag vill anmäla min make saknad.
Gå till receptionen.
De hänvisade till er.
Han heter John Murdoch.
Mrs Murdoch, varför har ni inte rapporterat detta tidigare?
Jag menar, om din man varit saknad så länge som du säger ...
Jag trodde att han bara hade lämnat mig.
Jag blev... kontaktad av en läkare tidigare ikväll.
Hur länge har ni varit gifta?
I nästan fyra år.
Varför undrar du det?
Eftersom ni verkar tycka ringen är obekväm.
Som om ni vore... ovan att bära den.
Nej, jag tar aldrig av den.
Säger er de här namnen något?
Nej. Vilka är de?
Varför letar ni efter min man?
Tänker ni anklaga honom för något?
Kanske. Mord.
Mord på vem?
- Vilken av dem? - Allihop.
Mrs Murdoch, jag är ledsen, jag ber om ursäkt.
Det var inte min mening att skrämma er.
Jag borde inte kommit. Ni har fel.
Mrs Murdoch, om ni ursäktar.
Vänta ett ögonblick, så får jag förklara...
Jag kommer strax.
Har vi träffats?
I såfall hoppas jag att du lever än.
Vad heter du?
John.
Ett passande namn.
Ja.
Jag tänkte på ...
Det du håller på med ...
verkar ganska farligt ...
Särskilt nu.
Jag kunde ju vara mördaren.
Du verkar inte så mordisk. Hurså?
Har du några böjelser jag borde få reda på?
Förbaskat!
Ni har visst upptäckt er obehagliga läggning.
Vilka är ni?
Vi ställer samma fråga, ja?
Sov nu.
Han kan tona!
Vad ska vi göra? Han är farlig.
Han kan tona.
Omöjligt!
Vi har sett det med egna ögon.
Ibland tar inte präglingen.
De beter sig fel när de vaknar.
De irrar omkring som vilsna barn.
Men den här var annorlunda, ja?
Vad säger doktorn?
Han är inte här.
- Och Mr Quick? - Mr Quick finns inte längre.
Mr Quick är död, ja.
Stackars, stackars Mr Quick.
Vet Mr Book?
Borde vi inte veta, Mr Hand?
Vi hoppades lära oss mer först.
Vi måste ta honom i besittning.
Mr Night, du tar den östra sidan.
Mr Face, du den västra.
Mr Glove, den södra.
Mr Skugga, den norra.
Vi måste ha denne man.
Tror du verkligen att min man skulle kunna begå dessa mord?
Gör du?
Låt oss hoppas, för båda våras skull, att jag har fel.
John.
Jag har varit så orolig för dig.
Straffar du mig?
Du vet, om du försvann för att straffa mig ...
ska du veta att jag tycker illa om det.
Jag vet inte vad du pratar om.
Jag hittade de här nycklarna i min ficka ...
så jag antar att jag bor här.
Ska du föreställa min fru?
"Föreställa"?
John.
Vet du ...
verkligen inte vem jag är?
Din doktor ringde mig.
Han var rädd för att detta skulle hända.
Min doktor?
Ja. Han ...
han gav mig sitt visitkort.
Han letar förtvivlat efter dig.
Schreber.
Jag lever i någon annans mardröm.
Vad hände med mig? Varför gick jag till doktorn?
Jag hade ett förhållande.
Du var arg på mig.
Polisen letar efter dig.
Jag vet. Jag såg tidningarna.
"Mördare förföljer stadens gatflickor."
Jag var med en av dessa kvinnor ...
innan jag kom hit i kväll.
Jag förstår inte.
Jag träffade henne utanför en automat.
Jag antar att jag ville testa mig själv.
Jag ville veta om jag var i stånd till något sådant.
Jag har kanske blivit galen, men jag är ingen mördare.
Jag tror dig.
Gör du?
Vad?
Bilen därute, den du kom med...
Han är polis. Han skjutsade hem mig.
Jag visste inte att han fortfarande var kvar.
John.
Stopp!
Vänta. Det var inte han.
Flytta på er.
Jag har inte dödat någon.
Ni är misstänkt. Ge er.
Jag ska lyssna på er.
Ni lär inte tro mig.
Pröva.
Jag är förföljd.
Det är en grupp män. De vill döda mig.
Jag vet inte ens om de...
Vem lyssnar på en galning?
Flytta er, fru Murdoch.
Spring!
Ingen lyssnar på mig!
Murdoch, stanna!
Murdoch!
Hur långt är det?
Snart framme kompis.
Vet ni vägen till Shell Beach?
Skojar du. Jag och frugan firade smekmånad där.
Man åker bara Main Street västerut...
Eller är det...?
Lustigt, jag minns inte ...
om det är Main Street västerut eller Crosstown.
Tyvärr kan jag inte hjälpa er mer ...
jag är redan försenad till ett möte.
Tack för att ni tog er tid.
En sak förbryllar mig.
Jag har stött på många mördare i tjänsten.
Murdoch ger inte det intrycket.
Ni kanske inte gräver djupt nog.
Jag vet när någon ljuger för mig.
Ursäkta mig, inspektör, men ni är inte en doktor.
Personlighetsbedömningar är mitt yrke.
Ni kanske kan ge mig några tips?
Givetvis.
Vi kan ta er, till exempel.
Ni är en noggrann människa, driftig.
Upptagen av detaljer.
Jag skulle säga att ditt liv är ...
ganska ensamt.
God kväll, jag måste gå.
Badet stänger nu.
Dr Schreber.
Mycket olyckligt att vi tvingas uppsöka er här.
Ni vet hur obehaglig vi finner all denna ...
fukt.
- Förlåt... - Ni inställde er inte, ja.
Jag var rädd, mitt hjärta är svagt.
Er svaghet sitter inte i hjärtat.
Vi hittade den här i hans hotellrum.
Måste vi reproducera hans minnen?
Jag försökte prägla honom ...
men han vaknade, han slog sprutan rakt ur handen på mig.
Jag försökte stoppa honom men han var för snabb.
Då har han inga minnen?
Bara fragment. Proceduren avbröts.
Det är bara att leta reda på honom.
Andra har irrat iväg förut.
Inte han. Han kan tona.
Omöjligt. Det kan bara ni.
Ta fram en ny mall av försökspersonens minnen.
Ja, jag ska prägla honom igen.
Nej, vi har andra avsikter med dem.
Det är snart midnatt, Dr Schreber.
Vi får talas vid efter nattens toning, men ...
inga fler dröjsmål, ja.
Inget mer inkonsekvent uppförande.
Ni verkar ganska svag, doktorn.
Kanske lite träning skulle göra er gott.
- Kom in - Kate.
- Hur mår han? - Som förut.
Walenski? Det är Frank.
Kom in, Frank.
Stäng dörren.
Jag har läst igenom dina gamla rapporter.
Ett intressant fall.
Ett sånt som kan sätta fart på en mans karriär ...
eller förstöra den.
Ja, jag arbetade med fallet.
Och sen? Vad hände sen, Eddie?
Ingenting hände, Frank.
Jag har åkt i cirklar med tunnelbanan, tänkt i cirklar.
Att tänka i cirklar.
Det finns ingen väg ut.
Jag känner stan utan och innan.
Du skrämmer livet ur din fru.
Hon är inte min fru.
Jag vet inte vem hon är, eller vilka vi andra är.
Vad får dig att säga det?
Tänker du mycket på det som varit, Frank?
Lika mycket som andra.
Jag har försökt att tydligt-
minnas saker från mitt förflutna.
Men ju mer jag tänker, desto mer nystas upp.
Inget känns verkligt.
Det är som om jag bara drömt det här livet-
- och när jag vaknar är jag en annan.
En helt annan person!
Du har sett något, eller hur, Eddie?
Något som gäller fallet?
Det finns inget fall, har aldrig funnits!
Det är bara ett enda stort skämt! Ett skämt.
Det som fordras ikväll är ...
12 fotoalbum, 9 personliga dagböcker ...
17 kärleksbrev, diverse barndomsfotografier ...
26 plånböcker, identitetshandlinger.
Dessa väcker minnen.
Den här är fortfarande varm.
Vad är det?
Minnena av en underbar älskare?
En lista över erövringar?
Det får vi snart veta.
Det skulle ni nog inte uppskatta, vad ni nu heter.
Den typen av erövringar skulle ni inte förstå.
Då ska vi se...
En aning olycklig barndom.
En gnutta ungdomsuppror.
Och sist, men inte minst ...
ett tragiskt dödsfall i familjen.
Doktorn!
Mr Book.
Var för sover inte Murdoch ...
under toningen som de andra gör?
Jag vet inte. Han kanske har kommit längre i sin utveckling.
En naturens nyck som anpassat sig.
Vad väntar ni er? Ni letar väl efter människans själ?
Det är väl syftet med ert lilla zoo, eller hur?
Det är därför ni förändrar allt varje natt.
Kanske ni äntligen hittat det ni letar efter ...
och det hugger er...
Det krävs flera liv för att bemästra våra gåvor.
Tanken att en vanlig man skulle kunna utveckla förmåga att tona-
Är absurd, jag vet ...
men finns det någon annan förklaring?
Det är dags.
Stäng av den!
Köp din tidning här!
Det gör mig galen.
Jag kan inte sova.
Och de kallar mitt jobb "okvalificerat".
Ni tror att ni har det tufft?
Försök ta hand om de här ungarna, för omväxlings skull
Fredrickson ger mig snart dagskift.
Det är verkligen på tiden.
Hallå!
Vakna!
Hörru!
Vakna!
Hallå?!
Kan någon höra mig?!
Låt toningen börja!
Familjen Goodwin. Jeremy, Sylvia ...
Jane och lille Matthew.
De rika blir rikare.
De får nog tjänstefolk under natten.
Dr Schreber, förmodar jag?
Ni!
Men hallå.
Så hälsar man inte på en patient, doktorn..
Om det nu är vad du är, va, doktorn?
Mr Murdoch, snälla ni...
Vad är det som händer? Varför sover alla?
Inte så högt.
Varför kan jag inte minnas något? Vad har ni gjort med mig?!
Ingenting. Jag vill hjälpa er.
Vi kan inte prata här.
Det är inte säkert. Om de ser oss...
Det struntar jag i. Jag vill ha svar.
Jag vill ha svar nu!
Vad är de för ena?
Varför vill de döda mig?
Svara!
Herregud. Ni kan verkligen göra det.
Gjorde jag det?
Lyssna på mig, John. Ni har deras förmåga.
Ni kan styra saker med viljan.
De kallar det toning. Det är så de gör för att förändra byggnaderna.
Den här gången agerade ni i självförsvar. En reflex.
Men jag kan lära er kontrollera förmågan.
Låt mig hjälpa dig, John. Tillsammans kan vi stoppa dem.
Vi kan ta tillbaka staden.
Mina glasögon.
Mina glasögon, tack.
Han gjorde ett förfärligt intryck ...
med sitt drönande.
Jag sa att Frederickson måste sluta..
Det gjorde du rätt i, älskling.
Han anföll mig.
Jag vet inte vart han tog vägen.
Kom, dr. Schreber.
Vi har mycket att göra.
Ja?
Ja.
Kvällens experiment äger rum på följande platser:
Den första försökspersonen ska präglas på Avenue M.
Mr Book. Ett problem.
Vi kunde inte färdigställa Avenue M.
Toningen var inte helt kontrollerad.
En motverkande kraft på maskinerna?
Den där Murdoch är mäktigare än vi trodde
Han börjar bli som vi.
Då måste vi bli som han.
Har ni gjort som vi sa?
"John Murdochs liv och leverne, del två."
Vi får inte göra detta.
Murdoch inte besitter inte dessa minnen, ja?
Hur kan hans prägling ge oss möjligheten att hitta honom?
Överallt han går ...
alla han söker upp kommer att vara kända för oss.
När han söker efter ledtrådar följer vi minnena.
Har vi kanske glömt vad som hände förra gången, när vi f-
Ja. Stackars, stackars Mr -
Vi har inte glömt.
Om Mr Hand vill göra denna uppoffring för allas bästa ...
må så vara.
Men att prägla en av oss... Det har alltid misslyckats!
Mr Hands förslag är enda alternativet.
Prägla.
Det här kan sticka till lite.
Är det klart?
Ja, Mr Book.
Jag har John Murdoch i tankarna.
"Johnny ...
"Jag hittade det här vykortet bland din mors saker."
"Visst väcker det minnen?"
"Hälsa på någon gång."
"Vi kanske kan fiska upp ...
ännu en sjöjungfru."
"Hälsa Emma. Karl."
Karl.
Karl Harris.
Harris.
"Harris Karl."
Ursäkta mig, hur kommer jag till Avenue C?
Ta tunnelbanan.
Några problem?
Har ni arbetat här länge?
25 år. Inga avdrag för gott uppförande.
Vi söker John Murdoch.
Hon vet ingent, Mr Hand.
En slutpunkt, ja, Mr Wall.
Vi trodde att hans prägling skulle ge oss möjligheten att följa honom, ja ...
men istället hamnade vi här.
Irrationellt.
Instinkter är irrationella, Mr Wall ...
och vi måste gå dit de leder oss, ja.
Mr Sleep tror att han går till bekanta platser. Hans arbete.
Han bryr sig inte om vårt jobb.
Gör oss till viljes, Mr Hand.
Om ni vore Murdoch-
Ja.
Om ...
jag vore Murdoch ...
Då skulle jag minnas ...
hur min hustru sårade mig genom att bedra mig.
Och sedan ...
skulle jag tänka ut något sårande som hämnd.
Lämna mig ensam med henne.
Jag har saker att uträtta.
Avstigning för samtliga Perrong 3.
Plattform 3, Avstigning för samtliga.
Avstigning för samtliga? Ursäkta mig.
Hur kommer jag till slutet av linjen?
Ta expresståget.
Inga avgångar från plattform 7.
- Du måste använda plattform 2. - Uppfattat. Tack så mycket.
Hej!
Varför stannade inte tåget?
Det är expresståget.
Det finns ingen väg, vet du.
Det finns ingen väg ut ur stan. Tro mig, jag har försökt.
Ni är väl Murdoch, eller hur?
Den som de letat efter.
- Vem är ni? - Brukade vara polis.
Jag var i alla fall det i det här livet.
De stjäl folks minnen, vet du?
Sen skiftar de dem mellan oss.
Jag har sett dem göra det. Fram och tillbaka, fram och tillbaka ...
tills ingen vet vem de är längre.
Hur vet ni allt det här?
Ibland råkar någon av oss vakna medan de förändrar saker.
Det ska inte hända, men det gör det.
Det hände mig.
De kommer att leta efter er, Murdoch.
Precis som de letar efter mig.
Men det gör inget.
Jag vet en utväg.
De har varit här.
I natt.
Det här var hans hem.
När vi älskade henne.
Det är ju bra, Mr Hand ...
Men vi behöver en mer praktisk koppling till hans vistelseort.
Ja.
Jag vet var vi kan hitta henne.
Vi är mycket lyckligt lottade.
Förlåt?
Att kunna återse de platser som betytt mycket för oss.
Jag trodde de förföljde oss.
Kanske det.
Men tänk er ett liv ...
helt annorlunda än ditt ...
där dina minnen inte var dina egna ...
utan delade med alla andra av din art.
Föreställ dig den plåga en sådan existens skulle innebära ...
inga egna erfarenheter.
Om det var allt du visste ...
kanske det skulle kunna vara behagligt.
Men om du skulle upptäcka något annat ...
Något ... bättre.
Det fanns en färja när jag var barn.
Den var enorm.
Upplyst som en flytande födelsedagstårta.
Precis så sa min man till mig en gång ...
just här.
Var är han nu?
Jag önskar jag visste. Varför är ni här?
Jag träffade min hustru här.
Jag träffade min man här.
Världen är liten.
Nej, nej, nej.
Hallå?
Vad gör du här?
Jag har följt efter dig.
Stopp!
Johnny?
Johnny!
Det var så länge sen ...
att jag trodde du glömt farbror Karl.
Din rackare!
Farbror Karl?
Vänta...
Är det där jag?
Ja.
Växte jag upp i Shell Beach?
Jag sa ju det.
Shell Beach, din hemstad.
Jag måste dit, Karl. Hur tar jag mig dit?
Jag vet inte.
- Jag har inte varit där på flera år. - Kom igen. Försök minnas.
Du måste komma ihåg någonting.
Kom igen!
Tyvärr, Johnny.
Den gamla knoppen är inte vad den varit.
Det är så ljust.
Ljusare tider, antar jag.
Du klottrade alltid i den där jäkla boken.
Det där är jag och din pappa.
Vilka snygga tokar!
Vad hände med mina föräldrar?
Var är de nu?
De är döda, Johnny.
De dog när deras hus brann ned.
Jag tog hand om dig.
Minns du verkligen inte det?
Vad är det där?
Vad är det?
Det är ett ärr.
Du brände armen ganska illa i branden.
- Vad betyder det, Johnny? - Att det här är lögn!
Varför är ni här, fru Murdoch?
Min man berättade att han hade varit här.
Han sa att han ville testa själv ...
se om han var ...
i stånd att-
Jag ville tala med henne. För att få hjälp att hitta honom.
Stanna här. Jag ska ringa stationen.
Ja, det är Bumstead. Skicka rättsläkaren till 1440-East.
Det har skett ännu ett mord.
Det är samma mönster. Jag ska förklara när ni kommer hit.
Herregud.
Det är okej. Jag kommer inte att göra dig illa.
Det är okej.
Var fan kom hon ifrån?
Jag hittade henne gömd.
Hon såg vad som hände här.
Är du redo att åka hem, fru Murdoch?
Inspektören här kommer att köra mig. Tack.
Så vackert.
Det var en gåva från min mor.
Hon dog nyligen.
Jag har det med mig för att påminna mig om henne.
Jag beklagar.
Men det är lustigt...
Jag minns inte när jag fick det.
Hur kan man glömma något sånt?
Tänker du mycket på det förflutna, fru Murdoch?
Vad är det som händer?
Jag vet inte längre.
Jag har lämnat ditt rum orört.
Du kan väl sova här i natt, va?
Kul att du är här.
Även om det blir kort.
Karl.
Visar klockan rätt?
Ja, den där klockan går alltid rätt.
Är det dag eller natt?
Vad tror du, Johnny?
Jag förstår inte. Är det kväll redan?
Vart tog dagen vägen? Hur kunde jag missa den?
Du är trött, allt är möjligt.
Hörru ...
Gå och lägg dig och sov. Vi reder ut det här i morgon.
"Guide till Shell Beach, av Johnny Murdoch. "
Åh, kom igen.
- Hallå? - Emma, han är här.
Han beter sig underligt.
Jag vet, han är inte sig själv.
Se till att han stannar där. Jag kommer.
- Jag ska försöka. - Tack, Karl. Hej då.
Johnny.
Jag kan inte lova något.
Vi får improvisera.
Johnny, vi ville bara hjälpa till.
Karl.
Farbror Karl.
Johnny, om du råkat illa ut ...
kanske vi kan hjälpa dig.
Har inte sett dig på länge.
Ja.
Mr Murdoch, ni har vållat mycket bekymmer.
- Berätta nu! - Det finns ingen anledning till detta.
Ni kan inte fly.
Det är vår stad. Vi har gjort den.
Vad pratar ni om?
Vi har skapat den av stulna minnen ...
olika epoker som smälts ihop till ett.
Varje natt omarbetar vi den, förfinar den ...
för att lära oss.
Lär er vad?
Om er, Mr Murdoch ...
er och era medmänniskor ...
vad som gör er mänskliga.
- Varför?! - Vi måste bli som ni.
Nu förstår jag er, Mr Murdoch.
Jag minns det ni inte minns. Vad ni saknar.
Havet, ja ...
Hur ni sprang i strandkanten som barn.
Hur ni mötte Emma vid floden. Den första kyssen.
Vad är ni?
Det har ni sett.
Vi använder era döda som redskap.
Hoppa in!
Vad vet ni om henne?
Hon levde när jag gick.
Och den här?
Detta är ingenting. Detta är-
Alla teckningar måste betyda något.
Vilka teckningar?
Jag förstår inte.
Sluta försöka lura mig, sluta ljuga!
Jag ljuger inte!
Hjälp mig då. Få mig att förstå.
Jag försöker lägga detta pussel ...
men bitarna passar inte, jag förstår inte..
Tror ni det låter vettigt för mig?
Jag förstår precis lika lite som ni.
Får jag ställa en fråga?
Känner ni till Shell Beach?
- Visst. - Vet ni hur man kommer dit?
- Ja. - Kan ni berätta?
Man bara... Man åker till...
Vart då?
Vänta ett ögonblick.
Ni minns inte, eller hur?
Är det inte lite märkligt?
Vänta.
En ännu bättre fråga: ...
När var sista gången ...
ni minns när ni senast gjorde något under dagtid?
Vad menar ni?
Jag menar bara ... under dagen.
Dagsljus.
När såg ni dagsljus senast?
Jag menar inte något avlägset barndomsminne.
Jag menar i går, förra veckan... När?
Kommer ni ihåg något?
Nej, det gör ni inte.
Vet du vad? Jag tror inte ens att solen ...
...existerar här.
Jag har varit vaken i många timmar, natten upphör aldrig.
- Galenskaper. - Visst är det. Men hör på...
Lyssna på mig, Bumstead. Det är inte bara jag.
Det är alla.
De gör något med oss.
- Nu räcker det. Håll käften! - Snälla lyssna.
- Håll käften, va! Håll käft! - Lyssna på mig.
Det måste finnas en förklaring.
Förklara det här.
John, jag är ledsen.
Jag ville inte såra dig, John ...
men jag gjorde det, och jag vet inte varför jag gjorde det.
Jag önskar jag kunde ha det ogjort.
Nej Emma ... Du har inte gjort något.
Det här förhållandet, vad det än är ...
den här grejen du lär ha gjort ...
du gjorde inte den. Jag tror inte att det någonsin hänt.
Vad menar du?
Jag vet att detta kommer att låta vansinnigt ...
men vi kanske inte träffats förrän nu.
Tänk om vi träffades för första gången...
igår kväll i din- i vår lägenhet ...
och allt du minns ...
och det jag ska minnas, egentligen aldrig hänt.
Någon vill bara att vi ska tro det.
Du vet, när vi var i lägenheten ...
fick jag en känsla av att jag inte kände dig överhuvudtaget.
Det var som om du var en främling.
Hur kan det vara så?
Jag har ett så livligt minne av när vi träffades.
Jag minns hur jag blev förälskad i dig.
Jag minns hur jag förlorade dig.
Tiden är ute.
Nej, vänta, vänta.
Snälla ni, bara ...
bara en minut till.
Jag älskar dig, John.
Sånt kan man inte förfalska.
Nej, det kan man inte.
Inspektörn? Sir?
Assistent Walenski begick självmord i går kväll.
Jag tyckte ni borde få veta.
Chefen vill träffa er. Sir?
Sir ...
Jag visste att ni skulle hitta mördaren.
Sir ...
skosnöret...
Kan vi hjälpa er?
Genom att sova.
Mina Herrar-
Sov. Sov.
God kväll, sir.
Bumstead...
Jag ville gratulera dig till utredningen.
Visa oss till Murdoch.
Sov.
Dr. Schreber?
Jag visste att ni skulle komma.
Är det inte på tiden att ni ger mig några svar?
Ja. Ja, naturligtvis.
Slå er ned.
Jag kommer hit ganska ofta.
Här får jag vara ostörd.
De tycker nämligen mycket illa om vatten.
Man kan nästan kalla det fobi.
Vilka är de? Vad vill de mig?
Låt oss bara säga ...
att just nu är ni föremål för deras experiment.
Det är vi alla.
Du är inte galen, John.
Och du är inte en mördare.
Jag är ledsen för det här. Det är jag verkligen.
Men vi har inte mycket tid ...
och jag kan tyvärr inte unna mig lyxen att göra det här på rätt sätt.
Allt ni behöver veta ...
alla svar finns här i sprutan.
Injicera er själv.
Bara då kan ni förstå.
Ni skojar väl?
Vi är ont om tid, John. Ni måste göra det nu.
Ge mig vapnet, doktorn.
Han är svårt störd.
Jag kan inte bedöma folk som ni ...
men ni verkar vara mest störd.
Ni vet inte vad ni gör!
Exakt vad finns i den här, doktorn?
Alla svar ni sökt, John.
Det lovar jag.
Vi tar hand om den, så är den i säkert förvar.
Om det går bra?
Nu går vi, doktorn.
- Gå? Vart ska vi? - Shell Beach.
Det är väl dit ni vill?
Till havet.
Varför gör ni det här?
Vad tror ni att ni kan tjäna på att hjälpa mig?
Sanningen.
Ingen av kartorna sträcker sig tillräckligt långt för att visa havet.
Där finns inget ...
Jag lovar! Jag har varit där...
Då kan ni visa vägen, eller hur?
Så att vi själva kan se.
Nej.
Jag vägrar! Ni kan inte tvinga mig.
Vad sa du, doktorn?
Jag förstår inte... Här fanns en bro.
Försök inte ...
då får de fiska upp er ur kanalen!
Gör mig inte illa. Jag ska berätta allt.
Det spelar ingen roll längre.
Vad?
Vilka är ni?
Vi ska ge er fler vackra saker snart... Anna.
Jag är inte Anna.
Snart är ni det. Ja.
Hon ska få göra något annat först.
Först fanns mörkret. Sedan kom främlingarna.
De kidnappade oss och förde oss hit.
Denna stad och alla dess invånare ...
är deras experiment.
De blandar och mixar våra minnen som det passar dem ...
försöker ta reda på vad som gör oss unika.
Ena dagen kan en man vara inspektör.
Nästa dag, någon helt annan.
När de vill studera en mördare ...
så präglar de helt enkelt en av sina medborgare med en ny personlighet ...
förser honom med en familj, vänner, hela hans förflutna...
till och med en förlorad plånbok.
Sedan observerar de resultatet.
Fortsätter en man med en mördares förflutna att mörda?
Eller är vi mer än resultatet av våra minnen?
Att ni blev mördare var en olycklig tillfällighet.
Ni har haft dussintals liv.
Ni råkade bara vakna när ni skulle präglas med det här.
Men varför?
Det är vår individualitet ...
våra själar, som skiljer oss från dem..
De tror att de kan finna den mänskliga själen ...
om de förstår hur våra minnen fungerar.
De har kollektivt minne.
Ett gemensamt medvetande.
De är döende, förstår du?
Hela deras art är nära utrotning.
De tror att vi kan rädda dem.
- Och jag? - Ni är annorlunda, John.
Ni motstod mitt försök att prägla er.
Ni har utvecklat deras förmåga att tona.
Det är så de förändrar saker.
Det är så de byggde den här staden.
Deras maskiner, djupt under marken ...
låter dem fokusera den telepatiska energin.
De kontrollerar allt, även solen.
Det är därför det är mörkt, de avskyr ljus.
Varför behöver de er?
När de först tog hit oss, extraherade de våra minnen ...
...för att lagra informationen, blanda den precis som färg ...
och ge oss tillbaka nya minnen som de behagade.
Men de behövde hjälp av en konstnär.
Jag förstod människohjärnans labyrinter ...
bättre än de någonsin kunde ...
så de lät mig behålla mina yrkeskunskaper ...
eftersom de behövde dem.
Allt annat fick jag radera.
Föreställ er hur det känns att tvingas ...
att utplåna sitt förflutna!
Mitt förflutna då? Min barndom?
Shell Beach? Farbror Karl?
Och den här?
Den var tom när jag hittade den.
Ni förstår fortfarande inte, John.
Ni har aldrig varit barn. Inte här.
Hela er historia är konstgjord, en förfalskning ...
som alla andras.
Teckningarna har ni gjort med er gåva.
Ni sa att de fört oss hit
Varifrån?
Tyvärr.
Jag minns inte.
Ingen av oss minns ...
vad vi en gång var ...
vad vi kunde ha varit ...
någon annanstans.
Jag har fört er så här långt,.
Ni behöver mig inte längre
Vi går nu.
John.
Det finns inget hav, John.
Det finns ingenting utanför staden.
Det enda ställe där "hem" existerar ...
...är i huvudet.
Nej! Nej!
John, sluta!
Nej!
Stopp!
Snälla!
Nej!
Nu vet ni sanningen.
Nej!
Ni måste ge upp, Mr Murdoch ...
annars blir det hennes död.
Än sen? Hon är inte min fru!
Hon betyder ingenting!
Ni bryr er visst om henne, inte sant, Mr Murdoch?
Jag har blivit det monster ...
ni var avsedd att bli.
Ska jag döda henne nu, som ni hade gjort?
Gör henne inte illa!
Då måste ni ge upp, Mr Murdoch.
Sov.
Nu.
John?
Sov.
Doktorn hade rätt. Han har utvecklats.
Döda honom.
Döda honom! Döda honom!
Han är mäktig, ja
Farlig. Men han kan leda oss till det vi söker.
Det doktorn kallar "själen".
Det är dags för experimentets sista fas.
Vi behöver inga fler försökspersoner.
Tiden för studier är över.
Det är dags att förenas med John Murdoch.
Det är dags, doktorn.
Prägla.
Stäng av den!
Stäng av den för gott!
Vad gör ni?
De vill prägla er med sina egna kollektiva minnen.
De vill förenas med er, så de kan ta del av er själ.
Prägla. Lyd nu!
Förlåt, John.
Det blir bara ett ögonblicks smärta.
Nej!
Kom ihåg, John.
Du kommer att nå långt.
Du förstår när du blivit äldre.
Kom ihåg.
Bra, John! Övning ger färdighet.
Kom ihåg: tala aldrig med främlingar.
John, kom ihåg.
Ni undrar nog varför jag finns i ert minne.
Jag har placerat mig där.
Alla dessa minnen är konstgjorda ...
...för att lära er om främlingarna.
Ni får en hel livstids kunskap i en enda spruta.
Ni överlever, John.
Ni kommer att finna styrkan inom er själv ...
och ni kommer att segra.
Kom ihåg.
Hej, farbror Karl.
Johnny!
Du får kläm på det, John.
Jag kanske arbetar för dig en dag.
Den här maskinen förstärker deras tankar.
Förändrar deras värld.
Lär dig kontrollera den.
Gör maskinen till din.
Jag vet att du kan lura dem, John.
Men du måste koncentrera dig.
Något är fel.
Det finns inte tid för romantik, John.
Världen blir som du vill.
Vad har ni gjort?
Ni kan åstadkomma vad ni vill ...
men ni måste agera nu!
Jag visste att ni kunde klara det, John.
Ni har tagit över makten nu.
Ni kontrollerar deras maskiner.
Var är Emma?
Hon är inte Emma längre, John.
Hon är ompräglad.
Byt hennes minnen.
Jag kan inte. Främlingarnas minnesbank ...
har blivit förstörd.
Jag beklagar.
Vad ska ni göra nu, John?
Ni sa ju att jag hade förmågan, eller hur?
Jag kan få maskinerna att göra det jag vill.
Få världen som jag vill...
...bara jag koncentrerar mig tillräckligt mycket.
Vart ska ni?
Shell Beach.
- Hur mycket kostar det? - 25 cent.
Åh, snälla.
- Åh, nej - Det är okej.
- Tack. - OK.
John ...
Har väntat på er, ja?
Vad gör ni?
Jag tänker ändra på ett och annat här.
Är vi säkra på att vi vill det?
Jag tar risken.
Jag är döende, John.
Er prägling passar inte min sort.
Jag ville veta hurdant det var ...
hur ni känner.
Ni vet vad jag förväntades känna.
Den personen är inte jag. Har aldrig varit.
Ni vill veta vad som gjorde oss mänskliga?
Ni hittar det inte här inne.
Ni letade på fel ställe.
Det är så vackert här.
Så ljust.
Ligger Shell Beach i närheten?
Jag tror att det är där borta.
Jag är också på väg dit.
Ska vi göra sällskap?
Visst.
Jag heter Anna, förresten.
- Vad heter ni? - John.
John Murdoch.
Text av Jonte